För tre år sen...
...stiftades en lag som tillät privata kliniker utföra aktiv dödshjälp.
-Är du den dödsdoulan? -Ursäkta?
Du är sen.
-Är ni närmast anhörig? -Jag antar det.
Jag heter Malison McCourt, palliativ tekniker hos Lifesource Closures.
Vi känner verkligen med er i denna svåra stund.
Patientens avslut kommer att bli meningsfullt, skonsamt och minnesvärt.
Lägg ner skitsnacket. Tryck bara in sprutan så är du klar.
Om jag kunde ha gjort det själv hade jag redan gjort det.
-Vad? -Det är min första arbetsdag.
Åh, vad roligt för dig!
Hon ligger där inne. Sätt dig här.
-Hur länge har hon varit så här? -Hon har legat i sängen i 4 år. Koma.
Envis som få.
-Vill ni säga något? -Nej...
Hon kommer inte att känna nåt.
Mördare!
-Nej! Nej, nej, nej, nej! -Nej...
Nej, nej, nej!
Jag skulle ha gjort det här för länge sen.
Det där är olagligt. Det finns ett ord för det ni just gjorde.
08.17.
Ms McCourt!
-Du får inte ha katter i lägenheten. -Inte katter, jag har en katt.
Jag känner nog din sort.
Jag vill inte ha några jäkla kattkärringar i mitt hus.
-När är värmen lagad, mr Poole? -Ställer du krav nu också?
Jag kräver inget, jag frågar bara.
Det sitter ett par gamla stötar där borta som kunde behöva våra tjänster.
-Det är inte roligt, mr Winston. -Nej, du har rätt. Ursäkta mig.
Hade du en dålig dag? Du fick alltså en dålig början?
-Kollas klienterna upp ordentligt? -Det prioriteras.
Ärligt talat, när ni tekniker kommer dit är alla juridiska hinder avklarade.
Vårt företag är noga reglerat.
Så alla på Lifesource Closures är helt täckta av försäkring.
Så ni kan göra det som krävs för att avsluta det, släcka ljuset.
-Det är ditt jobb. -Klienten kallade mig för mördare.
Det har de rätt till. Du är inte den första.
Hälften av de här människorna är totala grönsaker.
De har inget vettigt att säga. Det är den anhöriga som är klienten.
-Jag behöver verkligen jobbet. -Självklart! Det är ett bra jobb.
Det som hände dig igår, händer alla. Sånt händer.
Men jag har ett litet förslag till dig.
-Inget av detta ingick i utbildningen. -Vi gör så här ibland.
Vi har ett projekt där vi skickar ut såna som du med en erfaren tekniker.
Hen hjälper dig med sånt som inte tas upp under utbildningen.
-Som klienten som kallade mig mördare? -Inte klienten! Inte klienten.
Klienten är de anhöriga och du utförde jobbet perfekt och helt lagligt.
-Okej? -Okej.
I morgon åker du ut på ett jobb med Olivia Bletcher.
Hon har varit med oss i tre år och är ett fulländat proffs.
Hon har varit med om allt man kan tänka sig.
Hon hjälper dig att fatta rätt beslut om saker går snett.
Hon kommer att vara din vän.
-Tack, mr Winston. -Den här klienten är mycket viktig.
Han är väldigt förmögen. Han är lite av en kuf också.
Det ligger utanför stan, så ta din bil och packa för tre dagar.
Spänn av, tjejen!
Det här är ju dödshjälp! Det är inte som om vi räddar liv.
Kom ihåg det jag säger till alla flickor:
Det här är ett jäkla självmordsuppdrag, så ta inga fångar!
Mr Poole?
Du smörjer mitt huvud med olja och låter min bägare rinna över
Godhet allenast och nåd skola följa mig i alla mina livsdagar
Och jag skall åter få bo i Herrens hus evinnerligen
Är allt som det ska?
Jag ber för din skull. Jag ber att Jesus ska förlåta dig!
Va?
-Du skall icke döda! -Det där var kränkande!
Sluta! Sluta!
Lucy?
Mr Poole?
Mr Poole? Är ni här inne?
Förlåt mig, förlåt mig.
-Jag är ledsen för det jag sa förut. -Vad gör ni därinne?
Jag drömde att du tänkte mörda mig.
Du skulle döda vem som helst. För det är ju ditt jobb, jag förstår.
I drömmen sa Gud åt mig att berätta en sak för dig.
Personerna du dödar kommer inte till Honom.
De går till dig.
Ni hade bara en otäck mardröm. Var snäll och gå och lägg er igen.
Du kan inte bo här längre.
Hej, raring! Bagageluckan?
-Hur länge tänker du vara borta? -Jag är mitt emellan boenden.
-Winston sa att du hade det tufft igår. -Hemskt! Jag är glad att du är här nu.
De påstår sig välja klienter noga, men det är nog mest bankkontot som lockar.
Det är ju fruktansvärt! Under utbildningen verkade allt så ädelt.
De använde ord som "värdighet" och "avslut". Jag gick på det.
-Cigg? -Nej, tack.
-Är det lugnt om jag röker? -Visst, om du vevar ner rutan.
Det här uppdraget ser jag fram emot. Tre dagar på landet.
-Säkert en välfylld vinkällare. -Jag dricker inte.
Den gamle gubben är stenrik. Vi kanske till och med får dricks.
Dödssjuk humor, Olivia!
Den var bra, Mal.
-Får jag kalla dig Mal? -Visst!
Det är... Det är faktiskt vad min mamma brukade kalla mig.
-Vad vill du bli kallad? -Olivia duger fint.
Okej, Olivia.
Har du erfarit nattskräck än? De kommer med jobbet.
Det säger de inget om. Man har några jobbiga nätter.
-Nattskräck. -Det låter hemskt! Vad orsakar det?
Det är nog bara hjärnan som hanterar det faktum att du dödar folk nu.
-Avslutar. Vi gör avslut. -Visst, avslut.
Det kommer att gå bra. Du är en av oss nu.
-Ska vi knacka först? -Ja.
-Är du redo för det här? -Nej, det är jag inte.
Malison! Kom nu.
-Mördare. -Hörde du det där?
Gör inte så, Malison. Du skrämmer livet ur mig.
Det är lugnt, ingen fara. Ingen fara.
-Är allt som det ska? -Malison, det här är Edgar.
-Ursäkta, jag vet inte vad som hände. -Du svimmade och slog i huvudet.
Jag fixar det.
Det där är den mest socialt inkompetenta person jag träffat!
-Stackarn, jag kanske skrämde honom. -Jag tror faktiskt att han grät.
-När du ramlade sprang han in. -Herregud, vad pinsamt!
-Nej, ingen fara. Hur känns huvudet? -Bra. Jag måste be honom om ursäkt.
-Vänta tills han kommer tillbaka. -Vad heter han?
Edgar.
Edgar, jag ber om ursäkt. Jag känner mig jättedum.
-Pungråtta. -Ursäkta?
-En pungråtta här under. -Såklart.
Jag tyckte att jag hörde nåt. Det måste ha varit den.
Pungråttan är dräktig.
-De bits. -Okej.
Han ströp en pungråtta. Med sina bara händer. Han är helknäpp, Olivia!
Han är galen.
Bäst att hålla sig inomhus när det är mörkt.
-Vad gjorde du med den? -Pungråttan?
Jag gjorde mig av med den.
Det var bra. Tack, Edgar.
-Ni ska bo en våning upp. -Den här vägen, då.
Kom nu, Malison.
-Vart tog han vägen? -Hit upp, tror jag.
-Han är väldigt fokuserad. -Han ströp en gravid pungråtta.
-Var är mr Somborac? -Nedervåningen.
Han kan inte gå i trapporna.
-Bor du här med honom? -Ladan.
-Sover han i huset ensam? -Han verkar behöva vård dygnet runt.
Han lever fortfarande. Han kan inte dö, inte ordentligt.
Är du hans testamentsexekutor? Hans son?
Det andra sovrummet ligger längre bort i korridoren.
Det här verkar stort nog för oss båda. Vi håller nog ihop, eller hur?
Finns det nåt att dricka? Kanske en flaska vin?
Jag ringer i klockan i gryningen. Då är det frukost.
Hörde du det, Esmeralda?
-Han vill prata med er. -Vi har en del dokument att gå igenom.
-Han har specifika önskemål. -Det har vi väl alla?
Det passar nog bättre imorgon.
Vad passar bättre imorgon?
Ingen vinkällare...än.
Jag tycker synd om honom.
Det är iskallt härinne!
Han är inte van att ha folk omkring sig.
-Är det nåt du kan relatera till? -Kanske.
Förlåt, det var elakt sagt.
-Ibland kan jag bara inte låta bli. -Du har rätt.
Kom igen!
Vi kan väl vara vänner?
-Vad då? -Jag förväntade mig bara inte det.
Du behöver ju inte få mig att känna mig obekväm.
Oroa dig inte för nattskräck. Så hemskt är det inte.
-Jag fick en hemsk tanke. -Vad då?
-Ska vi slå vad om att han har kikhål? -Jag tror inte han är så smart.
Hjälp mig att leta.
Jag skulle ha ett om jag var han.
Han håller väl på att strypa sin lilla pungråtta nu.
-Han är därinne! Jag såg honom. -Skämtar du?
Den lille jäveln!
Vänta här!
Försvinn! Sluta! Sluta!
-Vad då sluta? -Snälla, lämna mig inte igen!
Det är lugnt. Han har gått iväg.
Han gick tillbaka till sitt skyffe.
Nu håller vi oss lugna. Jag går ut och tar en cigarett.
-Snälla, lämna mig inte här! -Följ med.
Edgar gick åt det hållet.
Det här stället är ju enormt! Lite väl mycket för två män.
Varav en är sängbunden.
Det är nåt som inte stämmer här. Varför gör inte bara Edgar det själv?
Han sover där borta, antar jag.
-Jag är så rädd. -För vad?
De där jäkla pungråttorna. Vad tror du?
Det är så mörkt att jag kan känna dem.
-Jättestora mullvadsmän. -Sluta, sa jag!
Jag saknar Lucy.
Någon ser väl efter den? Pojkvän?
-Nej, jag bodde ensam. -Bra gjort.
Inte direkt. Det är hemskt.
Jag kan nog inte åka tillbaka till... Vad är det?
Huset ser argt ut. Titta på det.
Det ser levande ut.
Tror du att det gillar oss, Liv?
Hej. Jag är Malison McCourt.
Jag är palliativ tekniker hos Lifesource Closures.
Vi känner med er och er familj i denna svåra stund.
Jag försäkrar er om att familjens avslut blir minnesvärt, skonsamt...
...och meningsfullt.
-Jag antar att vi ska träffa gubben nu. -Offret?
Sluta.
Läste du sammandraget? Han är i dåligt skick. Det borde bli enkelt.
Vad tycker du om den där undantagsklausulen?
Oroa dig inte, gubben vill säkert dö sittandes under sitt favoritträd.
Jag måste visa er vad ni inte får göra.
-Följ med mig. -God morgon till dig också, Edgar.
Edgar! När ska vi träffa Somborac?
-Malison? -Förlåt.
-Vart tog han vägen? -Du känner Edgar. Han är fokuserad.
Förlåt. En del av statyerna är väldigt märkliga.
Edgar!
-Vad är det? -Mina nerver, antar jag.
Edgar?
Edgar? Var är du?
Det här är ju löjligt.
Vad menade han med saker vi inte får göra?
-Jag går ditåt, du går runt. -Nej, jag går igenom här, du går runt.
Du gör som du vill. Säg till om du hittar honom.
Olivia?
Olivia? Edgar?
Någon?
Det är jag, Olivia! Det är ingen fara. Jag är här nu.
-Gissa vad vi inte får göra? -Gå in i labyrinten.
Det är väldigt viktigt att ingen går in i labyrinten.
Jag kan inte förklara det. Du är nog ännu i chock från ditt första avslut.
-Jag förstår om du vill åka härifrån. -Jag tänker inte lämna dig, Olivia.
-Har jag varit hysterisk? -Nej!
Det är ett gammalt ord med vidrig betydelse och du ska inte använda det.
-Säg att du också hör det där. -Ja. Han spelar varje dag kl. 11.
Han var på väg att göra det när vi letade efter dig.
Han har fem pianon.
Och fem tummar, låter det som.
Liv?
-Det är Olivia. -Ursäkta.
Tänker du nånsin att det vi gör är fel?
Det är vårt jobb, raring. Det är allt.
Vi dödar ju faktiskt människor, Liv. Förlåt, Olivia.
-Vi ska känna koppling till urtida... -Höll Winston sitt eskimåtal?
Nej.
"Jag säger så till mina flickor. Sätt farmor på ett isblock ute till havs."
"Om de gjorde så, kan det inte vara fel."
Jag vet, men jag gillar idén. Det handlar om val...
Om du vill agera aktivist får du slå upp tält utanför stadshuset.
Du kan kalla mig Liv om du vill.
Nu går vi och ser vad gubbstrutten menar med undantagsklausul.
Vi är redo. Malison hade en panikattack, men nu är det bättre.
Ska vi följa efter dig?
-Jag för hans talan. -Det går bra.
Alla dokument är undertecknade. Han är i stort sett bara ett vittne.
Var snälla och ge mig ett ögonblick.
Det här är biträdena, ms McCourt och ms Bletcher.
Trevligt att träffas, mr Somborac.
Vi ska göra allt för att ert avslut ska få den mening ni önskar.
Allt är undertecknat. Edgar har gjort ett utmärkt jobb.
Ni har visst skrivit in en särskild undantagsklausul.
Jag...? Vad menar han?
"Jag, Milos Somborac, utser Edgar Birde till att läsa och assistera"-
-"med mitt önskemål om särskild dispens när det gäller min bortgång."
"Lifesource Closures har försäkrat mig om att mina särskilda önskemål"-
-"skall följas till punkt och pricka."
"Jag ska skall överlåtas vid skymningen till Dahkma"-
-"som ligger i mitten av Durhta närmast trädgården."
Vad är Dahkma?
"Ett stycke från valda delar ur Bardo Thodol, följt av en tyst bön."
Kan vi få en kopia av det här...
"En utvald rogyapas måste vara kvinna och mottaga tingu."
"Hon skall ges absolution med enbärsolja innan hon får vägledning".
Är det en buddhistisk ceremoni?
Underbart. Vad är en tingu?
Tingu är en helig Kukri-kniv från Himalaya.
"Rogyapas assisteras sedan av gåsgamar till labyrinten"-
-"och själen är sedan fri från världslighet"-
-"genom beskyddaren Fulvis käftar."
Jag har några frågor.
Jag förstod inte mycket av det där. Kan vi få nåt slags översättning?
Den välsignade vägledningen ges inte före bönen.
Okej, då ska vi alltså förlita oss på dig?
Du är den utvalda rogyapas. Du kommer att förstå det bättre än jag.
Vad har hänt med hans ansikte? Var det en eldsvåda?
Nej, ingen brand. Jag har bara sett honom sådan.
Klockan är två. Jag måste spela.
-Spela? -Han menar spela.
En del av orden verkade bekanta. Jag har hört dem förut.
Här.
-Bardo Thodol. -Ja, han nämnde det.
-Tibetansk bok om de döda. -Gode gud, Olivia!
Nu hittar vi en trevlig plats för lite högläsning.
-Jag mår bättre. -Vad skönt!
Stress kan verkligen påverka en.
Jag vet inte varför, men när jag såg hans ansikte kände jag mig lugn.
Verkligen? Jag kunde inte ens titta på honom.
Här är det, Mal:
-En Jhotar är en himmelsk begravning. -Vad innebär det?
"En ritual som utförs i syfte att befria själen från hämndlystna andar"-
-"som vill lägga beslag på själen genom deras önskan om evig hämnd."
"Johtar kan inte användas för att sona för små brott så som passionsmord."
"Den är till för brott av betydande vikt, som att lura minst tolv själar"-
-"genom självmordets verktyg."
Jag fattar inte. Gör du det?
Okej, skitsamma. Vad går en himmelsk begravning ut på?
En styckningsrit.
"Rogyapas flår objektet med Kukri-kniv gjord av ben från ett självmord."
"Organen offras sedan till rovfåglar som överlåter anden till himlen"-
"-för evig befrielse från skärseldsliknande hämndeakt."
Vad? Vad är det?
Olivia! Nej! Nej!
Andas, Olivia!
Åh, herregud!
-Vad är det nu? -Inget.
-Vi måste prata lite. -Mår du bra?
-Ja, det var nog ett astmaanfall. -Jag visste inte att du hade astma.
Jag har inte haft det sen jag var barn.
Han vill att vi skär upp honom. Förstår du det?
Jag tror han menar bildligt...
Nej, han vill att vi skär upp honom och matar honom till fåglarna.
Det är ju vrickat.
Jag borde ha vetat bättre. Jag borde ha frågat ut Winston mer.
Mr Winston?
Klienten har betalat en miljon dollar för detta.
Hur vill du göra?
Jag tänker dra gränsen här. Vi kan ju inte genomföra det här.
Eller hur? Vi kan bara inte göra det!
-Håll med mig, då! -Givetvis.
Bra, i morgon ringer vi Winston och ber om ursäkt och sen sticker vi bara.
-Hur blir det med mr Somborac? -Han överlever väl inte ens natten.
-Han behöver dö av sig själv. -Vi har ju rest ända hit...
Vill du göra det så varsågod, men jag tänker dra!
-Jag också. -Bra.
Nu sover vi.
Malison... Nej.
-Ingen ved. -Edgar! Du skrämde mig.
Det finns ingen mer ved.
Jag skulle hämta mer, men...
...efter morgondagen...
...efter morgondagen finns inget behov.
Är du ledsen?
Jag förstår.
Du kommer att vara alldeles ensam kvar.
Tänker du stanna kvar? Efteråt, menar jag.
Så här håller du dig varm.
Jag kommer att stanna kvar efteråt, men...
Får jag berätta en sak, Edgar?
Efter i morgon har jag ingenstans att ta vägen.
Jag blev utslängd från min lägenhet för att jag hade katt.
Nu har jag inte ens katten kvar.
För tillfället är det här min bostad.
Det har nog alltid varit så.
Det finns två hus här.
Ett som din vän ser...
...och ett som du ser.
Enbuske.
Håll avstånd från det hus som du ser.
Vill det mig illa?
De vill att du gör dig själv illa.
Varmt vatten. Värmer dig.
Gör dig ren inför morgondagen.
Släck ljuset. Det är ditt jobb!
Du är den utvalda royagpas. Du kommer att förstå mer än jag.
Stick in nålen, så är det klart.
Han behöver dö av sig själv.
Gör det.
Förlåt, jag hörde att du hade ont.
Prata inte med barnen!
Döda dem först.
De måste dö först.
Malison?
Malison!
Malison?
Edgar?
Men för helvete...!
Vem är du?
-Vad gör du här nere? -Vad gör du här nere?
-Jag frågade först. -Okej.
Jag kom ner för att hämta en trevlig flaska Chateau d'Lafitte Rothschild.
Din tur.
Jag letade efter min vän. Sen ska vi åka.
Är du en granne?
-Vet de att du är här? -Jag har känt Somborac länge.
-Du vet väl vad som hände här? -Nej. Vad då?
Bäst att inte prata om det av respekt för pojken.
-Vilken pojke? -Edgar. Du känner väl Edgar?
Stackars grabb. Han verkar trög, men det är han inte.
Det är bara sorgsenhet. Den kommer från jorden under våra fötter.
Den fyller dig till slut och får dig att sakta in.
Ända tills du stannar.
Vi borde leta upp din vän.
Någon slog igen dörren.
Det var nog din vän som letade efter dig.
Näpp, ingen här.
Det var någon.
Du borde hämta din vän och sticka härifrån.
-Det var ju det jag sa. -Det är en bra plan.
Det kan gå illa om ni stannar.
Vad menar du med det?
-Malison? -Olivia!
Malison! Du är här!
Liv! Det är precis som du sa!
Vi ska skära upp honom som en gris. Jag tänker skära där-
-och slita ut hans organ och kasta upp dem i luften. Helt sjukt!
-Vad pratar du om? -Vårt jobb! Vi måste göra det!
De är... Jag vill kalla dem väsen, de är som spöken.
Döda människor och jag kan höra dem, för helvete!
Jag kan se dem och det är otroligt! Dödssekt, krigföring mot förbannelser.
Somborac studerade det i åratal. Han lurade hit dem för att dö.
Hör på...
De vill ha Somborac. Så fort han dör tillhör han dem.
De är skitförbannade. De är riktigt luriga, Liv.
De vill att jag tar livet av mig. De skickade en liten flicka för att...
Bara för att de gjorde det? De tog livet av sig.
Hon är min vän och förtjänar att veta!
Det är sant, Liv. Allt är sant.
Av vad, undrar du?
Att berätta för folk att de hamnar någonstans genom att dö-
-och sen inte ens följa med dem!
De var alla fast här, som maskar hink.
Tror du mig inte? Det skiter jag i.
Det är vårt jobb! Dags att leverera. Särskilt undantag.
Vi utför Jhotar eller vad fan det heter och sen är klienten fri.
Och alla de här skitstövlarna som du ser här runtomkring...
De lyssnar på oss, men det spelar ingen roll för det är för sent för dem.
De vet exakt vad vi tänker göra och de gillar det inte.
Du ser orolig ut. Ingen fara, det tar runt en timme och sen kan vi åka.
Sluta! Sluta!
Det är jag! Det är över nu. Det är slut.
De är fortfarande kvar där ute! De gillar inte det vi gjorde.
-Vi? Du band ju fast mig! -Snälla, Olivia. De tänker döda oss.
Vilka?
Det ordnar sig. Vi åker hem och skaffar dig hjälp.
-Jag mår inte så bra. -Jag vet. Det ordnar sig.
-Vad är det där? -Ingen fara. Titta på mig!
Vi ska köra hem dig. Det är ingenting. Se på mig, se på mig!
Vi ska få hem dig nu. Ställ dig upp.
Nu åker vi hem.
De ville ha honom, men vi lät honom gå.
Nej, vi gjorde det enda rätta.
Vilka är dessa människor?
Där har du svaret.
Särskilt undantag, Liv.
Lucy?
Översättning: Mika Wainonen www.ordiovision.com